Befria honom från smärtan.
Ta med lite av hans hår tillbaka till Korea.
Frukta inte. Jag tar den här till din familj.
År 1375 e.Kr., 457 år efter upprättandet av Korea.
Den 31:e konungen, Gongmin, har mördats-
- av Hong Yoon och Choi Man-saeng och ersatts av King Woo.
l Kina var det en tid av kaos när Chu Yuan-chang-
- hade grundat Ming-imperiet i Nanjing-
- och tvingat Won-imperiet från sitt gamla styre-
- på de stora slätterna i Kina till den norra sidan av Muren.
Ahn Sung Ki
Jung Woo Sung
Joo Jin Mo
Ziyi Zhang
Rong Guang Yu
Lee Doo Il / Park Yong Woo
Park Jung Hark / Yu Hae Jin
Jung Suk Yong / Han Young Mok
Halt!
Slottet är under uppbyggnad. De ska föra oss till gästhuset.
Det här är större än jag hade väntat mig.
Det här ser inte ut som en gäststuga. Jag ska fråga.
General, uppträd hedersamt.
Jag är general Choi Jung från Koreas Yongho-trupper.
Var är diplomaterna som ska möta oss?
Förbrytare, lägg ner era vapen och officiella skrudar!
Efter att ha mördat vårt sändebud har Korea skickat ut soldater.
Nu skickar de sin armé! Bind dem!
Ingen panik.
Håll er lugna.
Släng era vapen. Den som inte lyder får känna på mitt svärd!
- General Choi! - Det här är onödigt.
- Jag ska skydda delegationen. - General Choi Jung!
Hör upp, allesammans. Lyssna på dem.
General!
Vi har inte långt kvar att gå.
- Jag agerade för hastat. Jag skäms. - Det var mitt fel.
Exil är bättre än att kvävas i ett underjordiskt fängelse.
Det är för varmt här.
Var hälsade. Vi är från Korea.
Vi har blivit landsförvisade av Ming-kejsaren Chu Yuan-chang.
Är ni general från Yuan-imperiet? Cookoo Temur-kavalleriet.
General, stig inte fram. Säg ingenting som förolämpar dem.
Vi har ingenting emot koreanerna.
Men vi kan inte låta en enda av Ming leva!
Dessa människors öde vilar i deras egna händer.
General, inklusive ambassadören har vi 12 döda och 23 överlevande.
Bland de överlevande är fem svårt sårade.
Samla alla här.
Jag föreslår att vi slår läger här.
Eftersom huvudsändebudet har dött vilar ansvaret nu på mig.
Om vi stannar här kommer Ming-armén från Lanzhou hit.
- Vi kan informera dem om situationen. - Vill du vara landsförvisad?
Innan vi blev fångar var vi delegater för ett land.
Vi har varken brev eller flagga. Hur kan vi bevisa vilka vi är?
Varje Ming-armé behandlar oss som mördare.
- Vi har fångat hästar. - Två av dem.
Yongho-trupperna har ingen mer plikt att utföra. Förbered avfärd.
Det här är en ändlös öken. Vart ska vi ta vägen?
Tillbaka till Korea.
General, tre stycken saknas och de andra är skadade.
Leta upp vatten och mat.
- Besinna dig! - Släpp mig, släpp mig!
- Vi ger oss av. - Vi letar upp de saknade först.
Den här färden är för mycket för en gammal man som jag.
Jag önskade alltid att få ligga i min hemstad när jag dör...
Har du mycket ont?
Kan vi få vila?
Nej.
Även om vi tar oss till Shandong behöver vi alltjämt en båt.
För tidigt att oroa sig för det. Res dig upp nu.
Vad är det?
Yeosol!
General! Förlåt det dumma barnet. Han försöker bara hjälpa mig.
Han är slav till den andre ambassadören.
Den stora muren leder till platsen där Ming och Yuan utkämpar strider.
Nedanför finns byar där Ming-trupperna är placerade.
Undvik byn och trupperna. Vi får inte riskera att möta någon.
General, om vi går norrut kommer vi att stöta på Yuan-armén.
Vi bör försöka ta oss genom mitten av öknen.
Omöjligt. Det är brännande hett på dagen. De skulle ta oss 2O dagar!
Vi har bara mat och vatten för sex dagar.
Vi klarar det på tio dagar.
Om det behövs, så äter vi en gång om dan och färdas på natten.
l så fall är den södra öknen snabbare.
Vems territorium är det?
Ingens. Ingen kan erövra det området.
Jag är orolig för den andre ambassadören. Han är redan utmattad.
Det är ingen här som inte lider!
Från och med nu visar du vägen.
Den som slutar att gå kommer att avrättas.
Den jäveln!
Han kommer att ta död på oss!
Du ville tala med mig.
Mitt tillstånd är eländigt.
Jag skäms över att vara den andre ambassadören.
Ta hand om gruppen. Jag önskar er en säker hemfärd.
- Uppfattat. - En sista sak...
Den här pojken...
l fortsättningen är han inte längre en slav.
Behandla honom därefter.
Se till att vila nu.
Stopp där!
De stal mat medan de stod på vakt.
- Förlåt mig, sir! - Snälla, förlåt mig!
Inget förbarmande över en tjuv.
Detsamma gäller dig.
Ge dem 2O piskrapp var.
Joojin-soldater äter lite varje dag. Vi är jämbördiga era Yongho-trupper!
Jag tar emot alla piskrapp!
Gör som han säger.
Du får ta emot samtliga piskrapp.
Titta noga!
Du deltog i många slag tillsammans med min far.
Är min far och jag olika?
Då var det inte så här svårt. Men ni klarar det säkert bra, sir.
Klarar vi oss till Shandong?
Även om vi återvänder till Korea kommer de att skratta åt oss.
För att vi inte skyddade sändebuden och inte satte vår fot i Nanjing.
Ta den här. Den kan du komma att behöva. Ta den.
Det är bättre att dö.
Den andre ambassadören är försvunnen.
Stoppa honom. Se till ambassadören.
Han är död, sir!
Begrav kroppen!
Yongho-soldaterna tar hästen!
Ni kan begrava hans kropp, men vi tar hästen.
Framåt!
God middag!
Var snälla och ge oss mat och vatten.
Jag hör inte på er dialekt var ni kommer ifrån.
Ska vi berätta att vi är diplomatiska sändebud från Korea?
De skulle ändå inte tro oss.
Om ni vill äta, så får ni betala. Förstått?
Vad säger de? Satans skurkar!
Ett steg till och vi hugger ner dig!
Är du från Korea?
- Munk, är du också från Korea? - Servera dem mat. Jag betalar.
Tack så mycket. Jag är general Choi Jung.
Mitt buddistiska namn är Jisan.
Jag är glad att få sällskap på vägen hem.
Hur vågar du röra min båge?!
Mongolsoldater!
Hur kommer det sig att du har ett Mongol-svärd? General!
Vi passerade slagfälten.
Det fanns bara döda soldater där.
- Är du buddistmunk? - Ja.
- Kan du förrätta en mässa? - En munk som känner till ritualerna-
- kan även göra det. Ge mig namnen på de döda.
Alla mina män var tappra krigare.
Skriv bara: "Sönerna till blå vargen".
Ta hand om se sårade först.
Generalen är här.
Min prinsessa...
Vägrar ni fortfarande att äta?
Hörde du att de sa "prinsessa"?
RÄDDA MIG
Vad vill du?
Vem la det smutsiga liket här? Det betyder otur. Helvete!
Du la det här, eller hur? Gör dig av med det!
Döda honom inte.
En sån skicklighet var det längesen jag såg.
Var kommer du ifrån?
Ett enda felsteg, så blir situationen oregerlig.
Yuan-trupper och Central-asiater är förenade. De kan döda oss allihop.
Han har ögon som ett lejon. Jag vill att han blir en av de våra.
Han dödade ju fyra av våra män.
Jag ger dig tio hästar.
Du kom till fel plats vid fel fel tillfälle. Gud välsigne dig!
Om du insisterar på att ta den här svåra vägen, så följer jag med dig.
- Det behövs inte. - Jag känner till de här vägarna.
Ni kan behöva mig.
Vi är klara med begravningen. Ska vi ge oss av?
Vi väntar här. Yuan-armén kommer att passera här.
Vi ska rädda prinsessan.
Skulle vi inte bege oss mot Korea, sir?
Det var i går.
Vi är ett diplomatiskt sändebud.
Om vi hjälper Ming-dynastin får vi ett varmt välkomnande i Nanjing.
Sen kan vi bege oss hem.
Det är för riskabelt!
- Fundera på saken, sir. - Jag har fattat mitt beslut.
Vi måste även rädda Yeosol.
Yongho-trupperna och jag anfaller framifrån.
Löjtnanten och de andra bildar eftertrupp.
De kommer!
Vi anfaller dem i natt!
Vi har ingen chans att vinna.
Vi kan göra det.
General...
Ner...!
Daejung!
Anfall!
- Tolk, sir... - Försvinn!
Dåre!
General Choi Jung, skickad med de koreanska sändebuden till Nanjing.
Res på dig.
Kejsaren kallar mig prinsessan Furong. Ni ser inte ut som sändebud.
Jag har alltid trott att prinsessor bor i slott.
Jag måste till Nanjing.
Om du tar mig välbehållen dit kommer kejsaren att belöna dig.
Jag har räddat er. Jag är dessutom ansvarig för er säkerhet.
Ers Höghet, var snäll och kliv upp på vagnen.
Det här var en rejäl seger, sir.
Allt väl?
Är du tolk?
Jag heter Park. Jag är inte officiell tolk, men jag...
Framför mina ord till mannen i svart.
Du... Prinsessan vill att du bevakar vagnen.
Prinsessan vill att pojken eskorterar vagnen, sir.
Du ska få ett uppdrag.
Bevaka vagnen.
Jag ska gå till min husbondes begravningsplats.
Han kan prata!
Jag beordrar dig igen. Bevaka vagnen!
Jag är en fri man nu. Jag gör som jag vill.
- Sluta nu. - En slav ska veta sin plats.
Ambassadören befriade honom.
Han var döende då.
Den som föds till slav ska dö som en slav. Så säger Koreas lag.
Sluta!
Låt den jäveln ligga.
- Sitt upp på hästarna. - General! En flicka har överlevt.
Hon är Yuan-arméns sköka. Lämna henne.
- Man måste ha förbarmande. - Jag fattar besluten här.
Ta med dig allihop!
Generalen är här!
Ers Höghet, Cookoo. Jag förlorade prinsessan av Ming.
Koreanerna tog henne.
För honom till mitt tält.
Prinsessan!
Vi har bara den här oansenliga maten.
Jag har inte hunnit säga det här... Tack.
Se till att vila nu, Ers Höghet.
- Jag heter Yooran. - Yooran, som i "dansande orkidé"?
Det är det vackraste namn jag någonsin hört.
- Jag heter Park. - Du har vackra ögon.
Din skurk...!
Du är ett sändebud. Ändå vänslas du med en kvinna.
Vilka skyldigheter har jag? Jag är bara en tolk.
Varför oroa sig? Dessa brokiga tecken betyder ingenting.
Hur vågar du kalla Konfucius ett brokigt tecken?
Egoistiskt att se Konfucius som den bäste.
Det finns hopp om en underbar värld i varje religion.
Konfucius ord har spridits över hela världen.
Du borde känna till världens principer.
Det var fullmåne-festival.
Solmae var 16 år - jag var 18 år.
Vi träffades i bergen varje kväll. Sen blev Solmae gravid.
Vi gifte oss och...fem dagar senare fick jag det här uppdraget.
Blev det en flicka eller pojke?
Hon var gravid i åttonde månaden när jag gav mig av.
Jag saknar min fru så mycket.
Mår han bättre nu?
Sov nu. Jag tar hand om honom.
Han mår bättre när han vaknar.
Vart är du på väg?
Till Korea, Ers Höghet.
Ni två verkar inte komma överens.
Folk som färdas långt tillsammans riskerar att bli osams.
- Ta hand om honom. - Jag lovar.
Oroa dig inte.
Din husbonde begravdes på en solig plats.
Har du någon familj där hemma?
Jag är ensam.
Du är inte ensam i fortsättningen.
Vi ska färdas tillsammans. Till Korea.
Ming-trupper kommer att leta efter prinsessan.
Vi måste bege oss norrut.
Lämna mig ensam med Rambulhwa.
Gör mig en tjänst.
Berätta, Ers Höghet.
Ming har kidnappat min syster. Jag vill hämnas på prinsessan.
För henne tillbaka till mig.
Varför hjälpte du mig?
- Du hyser agg mot Ming. - Jag tar det inte personligt.
Om du tar oss till kejsaren ska vi lösa det här missförståndet.
Vad heter den där mannen?
Han är slav.
Jag frågade vad han heter.
De är här nu!
- Fienden är efter oss! - Hur nära?
- Hur många är de? - Fler än hundra, sir.
Vi måste ge oss i väg.
General, vad ska vi göra?
Vi ska locka dem till vagnen.
- Bra idé! - Vem ska köra vagnen?
Det gör jag, sir. Ge mig två Yongho-krigare.
Någon som inte har slagits får köra...
Jag är bara en tolk. Jag har aldrig kört en vagn förut.
- Pojken är för ung. - Det är bestämt.
Varför alltid en Joojin-soldat? Han har inte ens sett sitt barn än!
Någon måste göra det.
För honom till vagnen.
Vi måste låtsas att prinsessan finns i vagnen.
Ta på dig den.
- Hjälp mig, snälla! - Jag är ledsen.
Jag följer med dig.
Gula floden ligger på andra sidan berget. Vi väntar här.
Ta de här... Ge dem till min husbondes familj.
Ta hand om Danseng.
Vi ses snart igen.
Glöm inte att det är din plikt att skydda prinsessan.
Återvänd levande!
Halt!
Vi går härifrån. Bind hästarna och göm dem.
Om inte Danseng kommer tillbaka.
- Mongol-soldater är inte dumma. - De kommer att leta efter oss.
Prinsessan finns inte i vagnen. De har bara en vakt.
De måste vara över bergen nu, på väg mot Gula floden.
Sen blir det omöjligt att fånga dem.
De måste ändå korsa floden.
Låt oss bränna byn och färjan! Då kommer ingen över floden!
Han, då?
Döda honom.
Mongol-soldaterna!
Danseng! Danseng!
Släng dräkten och spring!
Skynda på!
Yeosol!
- Förlåt mig. - Res på dig.
Jag slogs två år uppe i norr. Och två år mot japanerna.
Fyra år i armén.
När jag kom hem hittade jag bara råttskit i köket.
Fan, tänkte jag... Jag gick till min överordnade och slog till honom.
Du tvingades att välja mellan fängelset och armén?
- Hur visste du det? - Låt bli att återvända.
- Jag vet en koreansk by i Beijing. - Jag vill hem.
- Min fru väntar på mig. - Hon måste vara vacker.
Hon ser ut som en tjock björn.
Men för mig är hon fortfarande vackrast i hela världen.
Saknar inte du din fru?
Hur många gånger måste jag tala om att jag inte är gift?
Det må vara iskallt, men Mongol-trupperna får inte hitta oss.
Jag menade inte att väcka dig. Jag ber om ursäkt.
Jag hade en dröm...
Jag var reda i Kungliga palatset.
När vi korsat floden ska vi eskortera er till Nanjings fästning.
Daejung sa att ni är på väg till Shandong.
Jag lovar att skydda er, till varje pris.
Kommer vagnen tillbaka?
Ja, det gör den.
Sov gott, Ers Höghet.
- Prinsessan är inte här. - Låt soldaterna genomsöka området.
- Folket, då? - De har sett oss.
Vi kan inte skona dem!
- Inte en själ vid färjan. - Vi är tvungna att se efter.
Varför går vi inte ner?
Vi går först ner till dalen där borta.
Gå och titta.
Vad händer där nere?
De gömmer sig vid färjan och dödar alla som försöker ta sig över!
Vi får glömma Shandong.
- Vilka är de? - Jag tog inte hit dem.
- De följde efter mig från färjan. - Yuan-trupperna hittar oss!
Då får vi skrämma i väg dem!
Sluta!
Sluta, allihop! Hörde ni vad jag sa?
Jag hade inte kunnat drömma om att träffa er här.
Trevligt att få träffa er, båda två.
- Vi korsar floden när det blir mörkt. - Ja, det gör vi.
Vi kanske hittar en färja vid Balhae-bukten.
Ska vi ta oss över havet med en färja?
Om du tänker ta dig igenom Yuan-armén får du göra det själv.
Tänk om generalen insisterar på att eskortera prinsessan till Nanjing?
Är du galen? Vi måste tillbaka till Korea!
Problemet är ju att vi har prinsessan med oss.
Dessutom får vi nog ta de där människorna med oss.
Vi har goda nyheter.
Fem dagar härifrån kan vi möta upp Ming-armén i Nanjing.
Prinsessan säger att hon skaffar en båt om vi tar oss dit.
Vi accepterar erbjudandet.
- Vi väntar på vagnen, eller hur? - Tror du att de återvänder?
Vi kommer inte hem utan båt. Vi går säkra med Ming-soldaterna.
Yuan-krigarna lär inte ge upp prinsessan.
Men vi behöver faktiskt en båt.
Jag följer med er, general!
Bra tänkt. Res på er.
Vi måste ändå vänta på vagnen.
Vi antar ert erbjudande.
Gör det inte för att ni tycker synd om mig.
Vi har inte tid för medömkan.
Gör er redo.
Joojin-soldaterna stannar. Ni ger er av när Yeosol och Danseng kommer.
Ni vet väl att om någon inte lyder generalens order...
General... Vi bör vänta tills i kväll.
Danseng är här!
Du återvände levande!
Jag har saknat dig!
Bra att du är tillbaka.
Jag träffade på Yuan-trupperna.
Jag är glad att du återvände levande.
Jag önskar inte att en slav dör på ett så hedervärt sätt.
Ädla människor brukar ha värdelösa tankar.
Ska vi inte ge prinsessan en häst?
Hon är inte prinsessan av Korea.
Prinsessan vill åka i en vagn. Det kommer inte på fråga!
- Hämta hit några trästörar. - Var inte dumdristig.
- Vi bär den. - Vad fan ska vi göra det för?!
Någon måste bära den.
- Mina fötter är torra och stela. - Vi har ont om tid på oss.
Jag bär den.
Dumma kvinna! Vet du inte att Yuan-trupperna är i närheten?
Du låter högre än vad hon gör.
Hon tröstade barnen. Bryr du dig inte om det?
Säger en man som håller på med en prostituerad.
Yuan-trupperna dödar barnen först när du springer din väg.
- Vad vet du om mig? - Du är en dåre.
Titta på dig!
Vi har bara gått två mil i dag.
Fortsätter vi så här lär det ta oss mer än 2O dagar.
Varför låter vi de där uslingarna få följa med oss?
Hur kan du fortfarande vara ogift i din ålder?
- Jag är inte heller gift. - Har du någon du håller kär?
Du önskar också att du hade en fru, eller hur?
- Han är fortfarande ungkarl. - Hur ofta har jag sagt det till dig?
Har du haft sex med en flicka?
- Varför är du inte gift? - Jag tog fel piller som ung.
Vill du prova det här?
Nej.
Tanten...tanten... Kom tillbaka!
Hon är en sinnessjuk kvinna. Hennes son dödades på färjan.
- Hur kan vi bry oss om en sån? - Ta hit henne.
Vem är du? Släpp mig!
Jag för henne tillbaka.
De är tio stycken.
- Har de hittat oss, tror du? - Ja.
Vi tar med oss prinsessan och ger oss av. Annars blir vi dödade.
Han har rätt.
Vi måste hålla löftet till prinsessan. Vi tar med oss alla.
Yuan-kavalleriet är snabbare än vinden.
Även en jägare tar hand om djur som söker skydd.